Team Wild Animais Only Relesed On: www.Hounddawgs.org
- Coach. - Ja, Frank?
- Hvor skal jeg gå? - Fortsett til samlingspunktet.
Mottatt.
Hvordan vet jeg hvem han er?
Her er han.
Beklager. Gaffel.
- Amy. - Nei, jeg heter ikke Gaffel.
- Nei da. - Jeg heter Frank.
- Vil du sitte? Skal vi sette oss? - Ellers må vi stå.
La oss sette oss, da.
Jeg satt på den siden.
- Skal jeg..? - Nei, det gjør ikke noe.
Hvorfor ta det opp da?
Unnskyld. Jeg er sabla nervøs.
Det er første gang jeg prøver... systemet, vet du.
- Jeg også. - Virkelig?
Ja, det er like før jeg driter på meg.
- Du ser faktisk livredd ut, ja. - Gjør jeg?
- Du bever av frykt. - Eller bever av avsky?
Du sluttet i det minste å drite.
Sikker på det?
- Skal vi slutte å prate om driting? - Kanskje bestille mat? God plan.
- Vet du hvordan vi bestiller? - Vi bruker disse, tror jeg.
Menyvalg alt bestemt.
- Vær så god, sir. - Takk.
Og til Dem, frue.
Tydeligvis er jeg en pastapike.
Og jeg er en... fiskekake...
- Det er godt. - Får jeg smake?
Får vi… lov til det?
Hvorfor ikke?
Hvorfor ikke, ja.
Det var godt.
Så... Det er altså første gangen for oss begge.
- Skal vi sjekke utløpstiden vår? - Lurt.
Ja? Ok.
Jeg tror den står under "info".
Ja, "klikk for å vise". Vi må klikke samtidig.
Ok. Tre, to, én, nå!
12 timer
- Tolv timer. - Tolv timer, ja.
- Ok... - Litt...
- Litt kort. - Litt kort, ja.
Og stadig kortere. Jeg ante ikke at den ville telle ned sånn.
Det var trist.
Vi får spise raskt, da.
- Ja, vi får vel det. - Kappløpet er i gang.
Kom igjen, rask på.
Den er vel til oss.
Og den tar oss med dit?
Ja, jeg antar det.
- Etter deg. - Takk.
Så digert!
- Fremme. - Jepp.
- Vil du åpne, eller skal jeg? - Kjør på.
- Greit. - For treg.
Dust.
Herregud... Det er ei rønne.
- Du kødder nå? - Ja.
Så fint. Jeg liker den lampa.
- Ja, den lampa er helt utrolig. - Drit og dra.
Akkurat, ja. Det var...
Soverom med bad.
- Dusj eller bad? - Begge.
Det var fint.
Vel, jeg må bare bruke...
Ja, jeg må... Her borte, så...
Seriøst, hva skal vi liksom her?
For generelt. Vennligst avgrens.
Altså, skal vi liksom... Tja, bare sette i gang?
Definer "sette i gang".
Men for helvete, da...
Skal vi bare ha sex med hverandre, liksom?
Deltakere er ikke pålagt å gjøre noe som helst.
Ja, men vi kan vel hvis vi vil?
Folk gjør vel det, om tiden er så knapp?
Det er opp til dere.
- Opp til oss? - Opp til dere.
Jeg kan jo bare sove her.
Ikke vær teit. Da må du krøke deg sammen.
Så ille er det ikke.
Senga er stor. Vi får helt sikkert plass.
Greit.
Det må ha vært helt vilt før systemet.
Hva mener du?
Folk måtte finne ut av forholdsgreia selv, bestemme seg for en partner.
For mange valgmuligheter, så man klarer ikke bestemme seg.
Nettopp. Og ble det for ille… -
- …måtte de finne ut hvordan de slår opp med noen.
- Hvordan slå opp med noen... Fy faen. - For et mareritt.
- Annerledes når alt er avklart på forhånd. - Mye enklere når alt er avklart, ja.
- Men dette er rart. - Ja, virkelig.
Vel...
Så...
Takk for at du var min første.
Den jævla tiden...
Det var kjempefint. Du var hyggelig.
Du også.
Fikk vi denne tiden på nytt, ville det blitt noe på deg.
- Drittsekk! - Unnskyld.
- På deg også. - Vi dreit på draget, sant?
Ja, virkelig.
Jeg ser vel ikke poenget i noe så kortvarig. 12 timer.
Selv din reaksjon på et kortvarig møte tilfører systemet nyttig informasjon.
Jeg gjorde jo ikke noe. Så systemet tror vel jeg er prippen.
Systemet vurderer ikke moral.
Hvordan vet jeg at hun ikke er perfekt for meg? Hun var...
Din mest kompatible make er ennå ikke valgt.
Ja, men det er..
Systemet lærer fortløpende av deltakernes mange forhold, -
- og bruker opplysningene til å finne deres mest kompatible make.
På pardannelsesdagen. Og den finner alltid en perfekt make.
I 99,8 % av tilfellene.
Men først må jeg gjennom et utall forhold.
- Det stemmer. - Fine greier.
Unnskyld?
- Et nytt forhold. - Hva? Allerede?
Enda et?
Det stemmer.
Jeg får gå og skifte, da.
Dæven steike. Si at det er ham!
Jeg kan ikke bekrefte identiteten før en personlig presentasjon er gjort.
Identitet bekreftet.
- Du er fin på håret. - Du også.
Det er mitt eget.
Så morsomt.
Jeg er Frank.
Nicola.
- Jeg har ventet en stund. - Beklager. Jeg måtte skifte.
- Virkelig? - Du har begynt alt?
- Jeg var sulten. - Ja, så klart. Beklager.
La oss få det overstått. Sjekk utløpstiden.
Ett år.
Vi fikk hverandre i ett år! Det kan være en feil.
- Coach, er det en feil? - Det er ingen feil.
Faen i helvete...
Det må være en grunn.
Takk.
Se det fra den lyse siden. Kylling tikka masala!
Hva?
Kylling tikka mas... Det var en spøk.
Riktig. Du er altså en spøkefugl.
- På tre, da. - To, én...
Interessant.
Ni måneder.
Vel...
Skål!
Skål.
Omtrent som min forrige.
- Hvor mange har du hatt? - Forhold? Til nå? Fem.
Jeg begynner vel å bli dreven.
Jeg tar en dusj, jeg.
- Ok. - Det går fort.
Hvis det er greit for deg, og dette er mitt femte forhold, -
- så har jeg funnet ut at det er best å ha sex med en gang.
Akkurat, ja.
Det bryter isen, og gir et raskt innblikk i kompatibilitet og slikt.
Jepp.
Så jeg samtykker i alt her og nå.
Straks du er trygg på med å gjøre det samme...
Tikka masala. Bare...
- Hva? - Litt tikka masala.
- Beklager. - Prating gjør det verre.
Beklager.
Nei, du må gjøre det bakfra.
- Hva? - Bakfra.
Litt raskere?
Mer bevegelse.
Ikke sånn. Du er bare inn og ut, som om du prøver å lukke en skuff i et arkivskap.
- Beklager. - Det er kjedelig.
Gå litt mer fra side til side.
Sånn?
Nei, egentlig ikke.
Hva er det?
Ingenting.
365 dager
Faen heller...
Jeg kan ikke dra min kos, altså?
Det stemmer.
Én dag vil den gi deg din ultimate make.
"Én dag." Én dag...
Jeg vil bare si: Ha tro på systemet, for det innfrir faktisk.
Det gjorde det for oss.
Man får så mange opplevelser, -
- og en vakker dag spleiser det deg med din ultimate make.
Utstillingsvinneren, kan man si.
- Så hvis dere er i tvil, bare stå på! - For det fungerer virkelig.
Hvitløksdipp. Takk for det.
- Alt vel? - Var det din...
- Ja. Nicola. - Nicola...
Går det bra? Nei, du er ikke... Du mener alvor, du?
Herregud. Ok, dette skjer altså. Ok, bare...
Takk.
- Du ser godt ut. - Takk.
Jeg skulle gjerne sagt det samme, men du spyttet nettopp mat på skoen min.
Men når sant skal sies, er det en dritstygg sko.
Desto bedre å tuppe deg med!
Var det skikkelig hardt?
- Au. - Jeg er så lei for det. Faen.
Faen.
Lenny, dette er Frank. Frank, Lenny.
- Står til, Lenny? - Hei.
Vi var sammen en stund.
- En veldig kort stund. - Ja, før vi...
Så dere to..? Så flott.
Dere virker som et veldig bra team.
Ses.
Ja.
- Du vet den lyden du lager? - Hvilken lyd?
- Gjør jeg det? - Ja, ganske ofte.
Plager det deg?
Litt, ja.
- Jeg skal prøve å la være. - Ok.
5 måneder
2 måneder
7 uker
3 uker
17 sekunder
Det har vært topp. Virkelig.
- Leit at det må ta slutt. - Men det må det nå.
Uansett...
Ok, ha det.
- Ny partner allerede? - Det er korrekt.
Tre, to, én, sett i gang!
Trettiseks timer?
Vel... Ha det.
Ha det.
Tre, to, én...
36 timer
SLUTT
- Jeg vil bare si... - Ikke.
Vel, jeg lærte om samliv med en man avskyr.
- Er det nyttig for systemet? - Alt har sin årsak.
Det var raskere enn forventet.
Er dette riktig?
- Ja. - Altså...
Jeg trodde ikke systemet ville spleise oss igjen.
Ikke jeg heller. Jeg håper så klart at det stemmer, men...
- Coach, er vi på rett bord? - Ja, det er rett.
Vel...
Vent, kan vi la være å sjekke utløpstiden?
- Hvorfor ikke? - Jeg er luta lei.
Systemet har slengt meg fra fyr til fyr, kort affære etter kort affære.
Og jeg vet at de er meningsløse, -
- men jeg blir så distansert, som om jeg ikke er helt til stede.
Jeg var sammen med en fyr nylig. Aner ikke hvorfor. Fint hår, og det var det.
Jeg hadde faktisk en utenfor-kroppen-opplevelse.
Jeg formelig gikk ut av kroppen min og satte meg i en stol, -
- og så på mens jeg pulte fyren. "Hva driver jeg med", liksom?
Det er bare en pikk som går inn og ut av et hull.
Ganske distansert da, ja.
Men de langvarige er like ille.
Man følger med på klokka som en fange, teller timer og minutter.
Høres kjent ut.
- Vi sjekker ikke utløpstiden, da. - Greit.
- Avtale. - Avtale.
- Ok. - Frem med "les fiskekake".
Nja...
- Vel? - Vel...
- Hvorfor ikke? - Vi må vel.
- Vet jo ikke hvor god tid vi har. - Det kan være ti minutter.
- Kan du vare i ti minutter? - Drit og dra.
Ålreit. Da...
Vent, én av oss burde kle av seg først.
- Hvorfor bare én av oss? - Det er morsomt.
Av med fillene, da.
Nei, det var min idé!
Greit.
Nå følte jeg meg mandig, gitt...
Du får bøte på det straks, da.
Jeg får se pikken din
Beklager.
- Visst faen får jeg se den - Ja, ok.
Hva om det ikke kontrolleres? Vi spleises på lykke og fromme, -
- og går med på det fordi systemet hele tiden gjentar hvor snedig det er?
Men det finner den rette til folk. Det lykkes 99,8 % av gangene.
Men hvordan vet man at de er den rette?
Hva om systemet egentlig bare bryter oss ned, -
- og plasserer oss i forhold etter forhold med tilfeldig varighet og rekkefølge?
Man blir litt mer føyelig for hver gang, og litt mer nedbrutt, -
- helt til det hoster opp sitt endelige tilbud, og sier at det er den rette.
På det tidspunktet er du så resignert og utmattet -
- at du bare godtar det. Du tar til takke med det.
Og resten av livet må du overbevise deg selv om at så ikke var tilfelle.
Bra jobba! Jeg tror knapt jeg har hørt noe dystrere.
Takk.
Vil du høre min teori? La oss anta at systemet ikke er tilfeldig.
- Det er like sofistikert som de sier. - Ok.
Det får med seg alle reaksjonene våre via disse. Bygger en kompleks profil.
Alle dine drøyeste tanker, alle dine drømmer og skavanker og...
- Og dine ville teorier. - Ja. Alt du har i hodet.
Hvis det får med seg alt i hodet ditt, har det selv tanker?
Nå vil du si: "Hva hvis det er oss, og vi er fanget i en simulering?"
Hvordan vet vi det?
Da var det avklart.
Jeg kan ha blitt programmert til å si "au".
- Kom hit. - Nei.
- Coach? - Hei, Frank.
- Jeg må vite det. - Hva vil du vite?
Utløpstiden for meg og Amy. Jeg må vite hvor lenge det vil vare.
- Du vil ikke overtale meg til å la være? - Vil du overtales?
Ja. Nei.
Jeg vet ikke.
KLIKK FOR Å AVDEKKE
Nei. Jeg sa jeg ikke ville.
Vi tok hverandre i hånda på det.
Faen ta.
5 år
Omregner.
3 år
Coach?
- Coach. - Omregner.
Hva skjer? Det blir bare kortere...
Ensidig observasjon har destabilisert utløpstiden.
Hva?
Ensidig observasjon har destabilisert utløpstiden. Omregner.
Fordi jeg så på den alene ble den kortere?
- Det er korrekt. - Hvorfor det?
Alt har sin årsak.
Omgjør det, da. Få den til å gå tilbake.
Det kan jeg ikke gjøre. Omregner.
Hva om hun ser på den?
En forkortet utløpstid kan ikke forlenges.
3 uker
- Hvorfor? - Alt har sin årsak.
- Kom igjen, da! - Omregner.
Når vil den slutte?
Den stabiliserer når omregningen er fullført. Omregner...
Slutt. Slutt! Bare...
20 timer
Alt vel?
Ja, jeg har det bra.
- Okay. - Det går bra.
Har du noen gang fått flere eller færre enn fire?
Hva tenker du på?
Ingenting.
Seriøst, hva står på?
- Jeg tittet. - Tittet på hva?
Vi lovte å ikke gjøre det. Vi tok hverandre i hånda.
- Vil du ikke vite hva det sto? - Nei. Det var poenget.
- Det er straks over uansett. - Hva mener du?
Vi har vel en time.
Hvorfor sa du det ikke før nå?
- Jeg ville ikke ødelegge dagen. - Og dette ødela den ikke?
Det skulle vart i fem år, men nå...
Jeg så på den, noe skjedde, og så begynte den å synke.
- Vet ikke hva det var. - Så du ødela det?
Nei, nei! Jeg vet ikke, mener jeg.
Hvorfor måtte du se på den?
Jeg tenkte vi kanskje kunne overvinne den.
Hvorfor måtte du se på den?
Fordi jeg liker deg. Sånn virkelig liker deg.
- Men faen, da! Og det holdt ikke for deg? - Det er ikke poenget.
- Jeg tittet, men det er ikke problemet. - Sikker?
Du er sintere for det enn den korte tiden vår!
Ja, for vi var enige!
Hør her. Hva om vi bare overser det?
- Det går ikke. - Vi driter i systemet.
- Og gjør hva da? - Hopper av, over muren, kommer oss ut.
- Det er ingenting der ute! - Hvordan kan du vite det?
- Amy... - Du har ødelagt dette.
Du har ødelagt det.
Det skjer ikke noe.
- Amy. - Ikke følg etter meg.
Jeg er lei for det, Amy.
Amy!
- Alt har sin årsak. - Hvilken årsak?
Systemet vil vurdere reaksjonen din -
- på den smertefulle, for tidlige avslutningen på et kjært forhold, -
- og justere og forbedre profilen til din endelige make deretter.
- Du er en sann trøst. - Takk.
Jeg får faen meg lyst til å klatre over veggen og hoppe ut i villmarken.
Det vil bryte med systemets regler.
Det forbanna systemet!
Retter en seg ikke etter systemet, risikerer en utestengelse.
Ja, jeg vet det!
Herregud, kan du i det minste la meg være sint? Det kan jeg vel få?
Du må flytte ut av ditt nåværende bosted når tiden løper ut.
For det var jeg ikke klar over...
Hadde jeg ikke tittet, ville vi fått mange år sammen.
Hun var...
Du vet når du møter noen, og bare vet det? Du bare vet at...
Kan du stappe den inn i meg nå, eller? Jeg får vondt i kjeven.
Ja, kom igjen.
Og etter alt dette ba han ikke engang om unnskyldning.
Ikke én gang.
Det var leit.
Greit om jeg tenker på henne?
Hvis jeg får tenke på ham.
Rett og rimelig.
Én, to, tre, fire.
Gratulerer, Amy! Din ultimate make er blitt identifisert.
Pardannelsesdagen er i morgen.
- Ultimate, altså "den rette"? - Det er korrekt.
- Og vi møtes i morgen? - Det er korrekt.
I morgen vil du forenes med din ultimate make, -
- og sammen skal dere forlate dette stedet for alltid.
Ok. Får du lov til å si meg noe om dem?
- Kjenner jeg dem alt? - Nei.
- Akkurat. - Én ting til.
Hva er så det?
Før pardannelsesdagen er du innvilget en kort avskjed med et selvvalgt individ.
En avskjed? Jeg får ta farvel med noen?
Det er korrekt. Empiri tilsier at dette kan bidra med psykologisk forsoning.
Jeg velger Frank.
Ditt valg er registrert.
Vent, hvor møtes vi?
Den vanlige båsen, 19.30.
Akkurat.
- Coach? - Ja, Amy?
Tell til fire.
Én, to, tre, fire…
Hvor lang tid får vi på oss?
Systemet ga meg pardannelsesdag i morgen.
- Meg også. - Akkurat...
Jeg vil ikke ha hvem enn systemet anser som den rette.
- Jeg vil ha deg. - Jeg vil ha deg.
Retter en seg ikke etter systemet...
Du kan dra til helvete.
Husker du hvor du var før du kom hit?
Det kan du vel ikke?
- Nei. - Ikke jeg heller.
- Hvorfor kommer jeg ikke på det? - Det er en test.
Husker du vår første natt sammen? Hvordan det føltes?
Jeg følte meg trygg, lykkelig, bekvem.
Det føltes rett, som om noe falt på plass. Som om vi hadde møttes før.
Som om det hadde skjedd før og ville skje igjen, tusenvis av ganger.
- Skjønner du? - Ja, det gjør jeg.
Helt fra første gang vi møttes, har denne verdenen prøvd å holde oss fra hverandre.
Det er en test! Jeg er sikker.
Står vi to imot, tror jeg vi vil bestå den.
Vi må pelle oss til helvete vekk.
Nettopp! Vi må gi faen i hele greia og bare dra.
- Ja, over muren. - Rett over.
- Samme hva som er der ute. - Ok.
Ok, kom igjen.
Ja, kom igjen.
Kom igjen!
SIMULERINGER FULLFØRT
1000 SIMULERINGER FULLFØRT
998 OPPRØR LOGGFØRT
Tekst: Nicolai Herzog